Az elõzõ részekbõl…
Salem elsõ számú asszonyából lett kifestett szajha.
Megfosztom minden jogtalanul szerzett vagyonától.
Álszentek! Maguk is mind paráznák!
Minden nap szeretkeznek egymással.
Ez aljas istenkáromlás, amiért lógni fogsz!
Marburg grófnõ óvadékkal kezeskedett a szabadulásáért.
Te lettél volna az áldozat, mikor utoljára megjelent az üstökös.
Ha szerepem megköveteli fiam halálát, akkor nemet mondok.
Nem a fiaddal harcolunk, hanem azzal, ami benne van.
Nem.
Az apád vagyok.
Nem hallasz?
Egy boszorkánytõr, hogy ölj, egy gyógyszeres tasak, hogy észrevétlen légy.
Akkor menekülj és rejtõzz el, atyám!
Eljön értem.
Add ide a fiút!
Elviszem és elrejtem.
Van bennem valami.
Nincs messze.
Eszembe jut majd a szemed, ebben a percben, ahogy ezt beléd döföm.
Egy teljesen kivéreztetett gyönyörû nõ a legszebb látvány mind közül.
De én nem élvezem, ha egy férfi elvérzik.
Kegyelemdöfés Alden kapitánynak.
Ne!
John!
A fiam?
Ne félj! Biztonságban van.
Most aggódjunk inkább érted.
Szép volt, kis bagoly.
Szóval nálad van.
Tiszta a levegõ. Gyere!
Sietnünk kell.
- Ez a mi házunk. - Tudom. Tudom.
El kell rejtõznünk.
Azt hittem, anyámhoz viszel.
Úgy is lesz, ha eljön az ideje.
Azt mondják, a krokodilok sírnak, miközben felfalják áldozatukat.
De még a krokodilok sem eszik meg saját kicsinyeiket.
Mercy.
Már vártalak.
Hiszed vagy sem,
örülök, hogy túlélted.
Ne játszd nekem a jó anyát!
Jó anyák nem égetik meg gyermekeiket.
Végre találkoztam egy igaz anyával.
Meggyógyította a sebeket, amiket te és sokan mások okoztak nekem.
És cserébe nem kért semmit?
Csak annyit, amit egy hûséges lány magától is megadna.
A történetek, amiket a dologház árvái mesélnek, igazak, ugye?
Te csalod el a gyerekeket.
- Számára. - Nem csupán számára.
Azt hittem, a gyengék és a nincstelenek védelmezõje vagy.
Hát, tanultam tõled.
A saját jólétem az elsõ.
És szükségem volt rájuk.
Megégtem.
A testem minden porcikája megfeketedett és hólyagos volt miattad.
Lehet.
Úgy tûnik, minden bûnöm visszaszállt rám,
köztük te is.
De Mercy, ne hagyd, hogy az irántam érzett gyûlölet elvakítson.
Marburg megveti az essexi boszorkányokat.
A végén el fog árulni.
Mindössze féltékeny vagy.
Gyermekem,
mi lehetne nálad, ami féltékennyé tenne?
Egy herceg szíve.
Feleségül kívánok menni Sebastian Marburghoz.
Amint megláttam, tudtam, hogy õt nekem szánták.
És a Marburgok királyi család.
Egy nap én is hercegnõ leszek, sõt, igazi királynõ.
Vigyázz, mit kívánsz!
Mesélhetek róla, milyen boldogok a királynõk.
A hamis királynõk.
Mindig is az voltál.
Milyen érzés
elveszíteni mindened, ami valaha a tiéd volt?
Hamarosan megtudod.
Itt biztonságban leszel.
Itt senki nem találhat rád.
Ez a te szobád?
Réges-régen az enyém volt, amikor még nagyon kicsi voltam.
De nem igazán emlékszem.
Mennyi játék!
Nem hagynám itt õket, ha az enyémek lennének.
Biztos neked is sok volt, amikor kicsi voltál.
Nem engedték, hogy játékaim legyenek.
Kik?
Visszafelé járók.
Visszafelé járók?
Az öregek
a fában, ahol elrejtõztünk.
- De az édesanyád biztosan… - Anyámat nem engedték oda.
És most megint elment.
Biztos vagyok benne, hogy hamarosan látni fogjuk.
Miért nem most?
Nos…
Szereted az állatokat?
Van egy barátom.
A neve…
Mr. Jenkins!
Az anyámat akarom!
Kérlek! Hagyd abba!
Az anyámat akarom!
- Az anyámat akarom! - Elég!
Ne!
Kifelé!
Hát nem kellemes így ébredni?
Igen, ha szeretnék arra ébredni, hogy egy kutya nyalogatja golyóimat.
Akkor mondd el, mi lenne jó neked.
Bármit megteszek.
Mi lenne, ha egy életre békén hagynál?
Már nem vagy a hasznunkra.
Ez nem igaz.
Nem, tényleg nem.
Sosem voltál hasznunkra.
Kegyetlen vagy.
Azt hittem, akarsz engem.
Hogy akarlak-e?
Soha senki sem akart téged.
Sem a saját apád, sem az essexi kaptár,
nekem pedig semmiképp sem kellesz.
Mary Sibley az, akire vágyom, senki más.
De…
Ez fáj.
Nem.
Most én bántalak.
Elmondom anyádnak.
Nem kell.
Megmondom neki én.
Szerette nézni, ahogy játszom.
A grófnõ azt mondta, a lánya vagyok.
A királynõk királynõjének van egy igazi lánya,
és nincs szüksége egy sápadt, elvadult utánzatra, akit Salem
csatornájából halásztak ki.
Ha az anyámnak
szüksége van rád, majd hívat.
Addig pedig maradj ott, ahova tartozol, a hajón, a többi szolgával!
Ez fájni fog.
A többiek rosszabbul néztek ki.
Ennél többet nem tehetek.
Attól tartok, nem vagyok orvos.
Nem, jobb is így.
Az orvosról nem tudhatod, hogy nem-e temetkezési vállalkozó is egyben.
Lassan!
Óvatosan!
Egyetlen hirtelen mozdulat és széthasadsz, mint egy rosszul megvarrt baba.
De belõled nem fûrészpor fog szivárogni, barátom.
Hová vitted a fiút?
Anne-nel van.
- Anne Hale-lel? - Igen.
A legcsodálatosabb, hogy az erdõben csak úgy ránk talált.
Olyan bátor lány!
- Õ… - Boszorkány.
Mi?
Anne Hale egy boszorkány.
Ez a legnevetségesebb dolog, amit valaha hallottam.
Nem,
ez lehetetlen.
És már nem Anne Hale. Hanem Anne Mather.
A feleségem.
Elvettél egy boszorkányt.
Miért mondasz ilyen badarságot?
Nem ismered úgy ezt a lányt, ahogy én, és én szeretem õt.
És láttam, hogy Anne boszorkányságot ûz.
Bocsásd meg, hogy vonakodom elítélni a feleségemet
egy olyan férfi bizonyítéka alapján, aki delíriumos állapotban van,
mióta visszatért Salembe.
Beszélnem kell a feleségemmel.
A saját szememmel akarom látni.
Ne! Ne!
Salemet boszorkányok irányítják, köztük a nõ, akit feleségül vettél.
Ha megtudják, hogy tudod, megölnek.
Õ a feleségem.
Megesküdtem Isten elõtt, hogy szeretem, megvédem, és mindenki másról lemondok.
Nincs más választásom. Vissza kell mennem.
Adnom kell neki egy esélyt, hogy válaszoljon
erre a nevetséges vádra.
Jó ember vagy, Harvard.
Mindig is az voltál.
Jobb, mint hinnéd.
Megtennél egy szívességet?
Légy óvatos!
Te is, John.
Cotton.
Találkozunk odaát!
Nálad van a fiú.
Éreztem a szagát az erdõben.
Itt is érzem.
Nem hagyhatom, hogy elvidd.
Nem akarom elvinni tõled.
Akkor miért vagy itt?
Hamarosan elvonul az üstökös.
Kevés az idõnk.
Ma este elhozod nekem a felszentelésre.
Soha.
Cotton rám bízta a gyermeket.
Cotton már a férjem, és nem árulom el õt.
Minden lélegzetvételnél elárulunk valakit.
Ilyen az élet.
Egyik nagy árulás a másik után.
Ez egy kellemes játék azoknak, akik tudják hogyan kell játszani.
Sosem tanultam meg egy játékot sem.
Van valami, amiben hasonlítunk a fiatal vendégemmel.
Nem csak ez a közös benned és a kisfiúban.
Mindkettõtöket nagyságra teremtették, sorsotokat dicsfény övezi.
És egyikõtök sem tartozik az Essexi boszorkányok közé.
Megmondtam, mikor elõször találkoztunk,
hogy nem egyszerû essexi boszorkány vagy, ahogy az apád sem volt az.
- Az apám… - Különösen kedves volt számomra.
Egy sötét pillanatban elküldtem egy biztonságos helyre, a tengeren túlra.
Tudod, a legnagyobb feladattal bíztam meg,
a legnagyobb kiváltsággal,
hogy apaként óvja azt, ami a világon a legfontosabb nekem:
A lányomat.
Az egyik anyát már megöltem.
Ki mondta, hogy nem ölök meg még egyet?
Te tudtad?
Apám utalt erre az Árnyak Könyvében.
De ez nem változtat semmin.
Te, mint anya,
nem követelheted a ragaszkodásomat.
Nem ragaszkodásodat követelem, hanem a fiút.
A fiú sorsáról nem én döntök.
Pontosan.
Mivel õ az enyém.
Szerintem az igazi anyjáé, Mary Sibley-é.
Megbízol benne?
Megmutathatom, miféle anyának
és nõnek adnád oda.
Gyere!
Íme, Mary Sibley jóságának szimbóluma,
a jutalom a hûséges szolgálatért.
Tituba?
Mary Sibleyt választanád a saját anyád helyett?
Hogy nem vettem észre?
Ugyanúgy kígyó vagy, mint õ.
Na és?
Még a nõk legjobbika, Éva anyánk is követte a kígyót.
Azóta kínoznak minket szûklátókörû férfiak.
Sosem kérdezted meg magadtól, miféle isten ültet tudás gyümölcsét
termõ fát, csak azért, hogy megtiltsa teremtményeinek, hogy egyenek belõle?
Amikor körbenézek eme komor szobában,
három nagy hatalmú nõt látok, akik mind ugyanazt az ügyet szolgálják,
akár tudnak róla, akár nem.
Tituba, te élni akarsz, igaz?
Akkor lássuk, milyen fából faragtak.
Rejtély,
nyomor
és hazugság.
Szegény, becsapott teremtés.
Mary Sibley nem sajnál szenvedéseidért.
Neki is megvan a saját szívfájdalma.
Egy hûtlen szeretõ, egy nem kívánt gyermek.
Ezek mind apróságok az árvasághoz és a rabszolgasághoz képest.
Átküldtek az óceánon, hogy aztán kézrõl-kézre adjanak.
Te voltál az, aki annyi éven át az igazi munkát végezte.
És Mary Sibley aratta le a babérjait.
De miért tette ezt veled Mary?
Miért büntet téged?
Engem okol a szenvedéseiért.
De tényleg igazat mondasz?
Hazugság úgy csepeg a szádból, akár a méz.
Érzem a hazugságok ízét, amiket Marynek, az essexieknek és John Aldennek mondtál.
Talán túl fogod élni ezt az egészet,
ha olyan hûséges lesz hozzám, mint hozzá.
Mit tehet egy magamfajta rabszolga a hatalmas Marburgokért?
Beszéljünk a titkos essexi erõdrõl.
Nem volt helye egy Isaachez hasonló férfinak George Sibley Salemében,
nem volt helye a kellemetlen igazságok kimondójának.
Ha igazat mondtam, miért vagyok kalodában?
Mert ez az ára az igazmondásnak.
Ha nem lenne ára, mindenki igazmondó lenne.
Az igazságod elmondásával vétkeztél sabbat napján,
valamint tiszteletlenül bántál az elöljárókkal.
Büntetést érdemelsz.
De én nem vagyok George Sibley.
Felismerem a férfit, akiben van lehetõség.
És tudom, hogyan jutalmazhatnám meg.
Jól tetted, hogy becsmérelted George Sibley romlott uralkodását.
Ez egy új nap Salem számára.
Ezentúl már nem Isaac, a parázna leszel,
hanem mint Isaac, az igazmondó.
Ez lehetséges?
A te méreted.
Vedd jó hasznukat!
Tessék.
Ez mire kell?
Egy új kezdetre.
Tudom,
hogy a te szemedben nem különbözöm a többi Salemet vezetõ álszenttõl,
de én más vagyok.
Nagyon szeretnék egy másik Salemet.
Mondd, te mit szeretnél?
Igazságot szeretnék.
Igazságot Dollie-nak.
Kitûnõ.
A világnak elkéne több igazság.
Biztosan éhes vagy.
Ez a tiéd.
Köszönöm.
Mary Sibleynek befellegzett, és ez így helyes.
De te, a siránkozás áldott csillaga,
mindennél értékesebb vagy nekem.
Ha fontos voltam neked,
miért küldtél el?
Veszélyes idõk jártak.
Városról városra vadásztak ránk, máglyán égették el fajtánkat.
Tehát minden elõl elbújtattál, magam elõl is.
Minél értékesebb valami, annál jobban el kell rejteni.
És igen, néha magadtól is.
Apáddal egy közös volt a célunk, hogy megvédjünk, amíg el nem jön az idõ.
Az idõ?
Az örökségedé.
Még mindig nem érted, mi vár rád igazi örökösömként.
Hogy lehetnék én az örökösöd, ha van egy fiad?
A férfiak örökölnek mindent.
Férfiak?
Hiszen közülük még a legnagyobb varázstudók sem alkalmasak vezetõnek.
Az igazi vezetõnek hatalma van élet és halál felett is,
míg a férfiaknak csak a fele jut, a könnyebbik fele.
Az igazi hatalom a bölcs asszonyok között öröklõdik.
Te öröklöd majd a palástomat, és mindent, ami vele jár.
Megveted a káoszt, amit Mary Sibley okozott.
Igazságra vágysz, igazságosságra, egy jobb világra.
Örökösömként olyan
képre formálhatod a világot, amilyenre csak akarod,
ha elfogadod a szerepedet és a hatalmadat.
Mary Sibley azt mondaná, õ ugyanezt próbálta tenni,
mágiát használt az igazságért.
Õ nem közülünk való.
Õ csak egy hitvány trónbitorló,
szószólója egy falka faimádó barbárnak.
Te igaz királyok és királynõk leszármazottja vagy.
Nem vágytam hatalomra, csak szerelemre.
Te tényleg szerelmes vagy belé.
Az igaz boszorkányok királynõje szerelmes egy Matherbe?
Rendben.
Megtarthatod a kedvenc Mathered.
Nagyszerû bizonyíték lesz arra, hogy egy jó puritán még hasznos is lehet.
De tudnod kell,
hogy az üstökös pár óra múlva már nem lesz itt, és idõnk lejár.
Nálam kell lennie a fiúnak.
Különben mi lesz?
Megölnél, megkínoznál engem, a drága kislányodat?
Természetesen nem.
De megölöm Cotton Mathert,
olyan lassan és fájdalmasan, hogy átkozni fogja születése napját.
És az egész a te hibád lesz.
Úgy hal meg, hogy tudja, a vére a te kezeden szárad.
Látod, milyen egyszerû?
Az õ élete,
a fiúért.
Anne!
Engedjen ki!
Ki van ott?
Kérem, engedjen ki!
Nem fogom tétlenül nézni, hogy mindez megtörténik.
Bármit megteszek, hogy megállítsam, még az essexi eskümet is megszegem.
Hallgassatok meg, öregek.
Esküszöm, nem hagyom, hogy semmibe vegyetek.
Átlépem a tiltott küszöböt.
Jövök hozzátok.
Ha cserbenhagytok
mindannyiunknak befellegzett.
Haza akarok menni!
Kicsi John?
Az anyámat akarom!
Hol vagy?
Nem tudom.
Az anyámat akarom!
Azért jöttem, hogy elvigyelek hozzá.
Gyere!
Ott lesz, ígérem.
Félek.
Tudom.
Én is.
Az essexi erdõ széles és mély, mégis láthatatlan mint a lélegzet.
Megfizetem az árát, hogy belépjek, akkor is, ha csak halálomat lelem.
Hallgassatok meg!
Még mindig az essexi samhain vagyok, és fogadalmat tettem.
Öljetek meg, ha tudtok
de akkor is bemegyek.
Kifelé!
Hogy mered átlépni a küszöböt, Mary Sibley?
Nem vagyok többé Mary Sibley.
Csak Mary.
De még mindig én vagyok az essexi samhain,
amíg valamelyik hitvány banya le nem vágja a fejem.
Rajta, ha bármelyikük meg meri tenni.
Te leszel a vesztünk.
Nem kellett volna idejönnöd.
A Marburgok varázslata alatt állsz.
Nem menekülhetsz elõlük.
És mégis, egy rövid pillanatra, sikerült.
Ide fogod vezetni õket!
Túl kockázatos!
Megsemmisítenéd az utolsó essexieket is.
Túl kockázatos?
Ez az egyetlen reményünk.
Ez az erõdítmény az egyetlen reményünk.
Nem.
Ha feljönnétek, és mögém állnátok,
akkor legyõzhetnénk Marburgot, vagy… dicsõséges halált halhatnánk.
Az értelmetlen halál nem dicsõséges. A csata már elveszett.
Tituba a nevünkben tárgyal a Marburg családdal.
Megígérte, hogy ha rejtve maradunk, megkíméli az életünket.
Ne higgyétek el Tituba ígéreteit!
Bármit is mond, a grófnõ nem fog megkönyörülni nektek.
Talán nem. De mi már ezer éve a Sötétség Urát szolgáljuk.
Mi készítettük elõ a terepet.
Még ha egy Marburg támasztja is fel a Sötétség Urát,
mi is kérni fogjuk a jutalmunkat.
Magamra hagynátok azok után, amiket tettem,
amit feláldoztam azóta, hogy háborúban állunk?
Vannak háborúk, amiket nem lehet megnyerni.
Csak túlélni.
John!
Ne aludj el, John!
Olyan fáradt vagyok.
Ha elalszol, sosem ébredsz fel.
Még egy kicsit ezen a világon kell maradnod.
De mi végre?
Minden elveszett, Mary.
Te.
Én.
Õ.
Hol van?
John
hol van a fiunk?
Õ…
boszorkány.
Cotton egy boszorkánynak adta.
Kinek?
John…
Kinek adta Cotton a fiunkat?
Anne Hale-nek.
Akkor nincs minden veszve.
Megpróbálok eljutni hozzá, mielõtt megállíthatnának.
John, figyelj rám!
Lehet, hogy elbukom.
Ha minden kudarcba fullad, elviszik a fiunkat a szakadékhoz.
Ott lesz még egy perced
mielõtt örökre elvész.
Nem ölhetem meg mindet.
Egyetlen lövéssel nem.
És az a német ribanc
ha eltalálnám…
Õt nem lehet megölni.
Õ…
Üdv újra köztünk.
Itt az idõ.
Tényleg?
Azt hiszem, kudarcot vallottál.
Ha nálad lenne a fiam, most is elõttem parádéznál vele.
Nem kell fognom a kezét ahhoz, hogy a markomban legyen.
Ott fog várni a megadott helyen és idõben.
Most pedig tanuld meg a szereped.
Ismételd utánam!
"Szerelmem tett azzá, ki lettél."
Hogy szerelemben visszatérj.
Szerelmem, mit felajánlok.
"A szerelem tüze örökké ég."
Szeretõ szavakat mondjak, miközben megölitek a fiam?
Szeretet nélkül az áldozat puszta mészárlás.
Most tanuld meg a szöveget!
Nem ítélem halálra a fiamat.
Mondd ki a szavakat, kérlek!
Nem akarlak bántani, de ha kell, megteszem.
Rajta!
Odarángathattok, de nem kényszeríthettek, hogy beszéljek.
Tudom, mi kell a szertartáshoz.
Önként kell kimondanom, a saját hangomon.
Sosem tenném meg.
Tégy, amit akarsz!
Mondd ki a szavakat, és dicsõségben fog alászállni.
Vagy hallgatásoddal átkozd el.
Az üstökös közvetlenül felettünk van.
Pár perc múlva már túl késõ lesz.
És a fiam még mindig nincs nálad.
Nincs.
De nála ott van.
Ne!
Hogy tehetted?
Bölcs döntést hoztál, drága leányom.
Jöjj!
Áldassék a kés, mely az egyet kettõbe hasítja!
Anyám!
Áldd meg a poharat, mely sokakat egyesít!
Eljött az éjfél.
Kezdõdjék a sötétség uralma!
A kígyó szemétõl, mely a magasban ég,
az égen szálló szem által, mi lassan elfordul,
lásd, méltók vagyunk, lásd, készen állunk,
és ezen tiszta porhüvelyt készítettünk elõ neked.
Anyám!
Anyám, kérlek, segíts!
Ez a pusztulás helye,
a halhatatlan láng álmodó szentélye.
És a pokol e nyitott kapujából feltûnik a másik istenadta,
két lábon járó test a láthatáron.
Most pedig mondd ki ezeket a szavakat, hogy fiad beteljesítse végzetét!
Nem!
Anyám!
- Anyám! - John!
Nem erre születtél.
Arra születtél, hogy szeressenek.
És én szeretlek.
Sajnálom, drágám.
Újra és újra cserbenhagytalak, de most nem foglak.
Bármi történjék, ne félj!
Még találkozunk.
Mérhetetlenül szeretlek
jobban, mint bármi mást, jobban, mint az életet.
Ez megteszi.
A rituáléhoz nem kell más, csak a szeretet teljes elismerése
az áldozat pillanatában.
Nem.
Szép munka.
- Ne! - Ne!
- Anya, segíts!
Ne!
Nyisd ki a sötétség méhét, ne félelembõl,
hanem szeretetbõl!
Ne!
Nyisd meg a teremtés kapuját, az utat a világ és idõ között.
Lucifer és Hekaté szerelme égesse a húsát
a kígyó és ember gyermekének.
Hadd kapjon a test új igét!
Atyám!
Csatlakozz hozzánk!
Csatlakozz hozzánk, atyám, vagy meghalsz!
A gyáva hazugságod miatt majdnem elvesztettem mindent!
Ó, uram!
Uram!
Ó, uram!
Sandor Gombos